Димитър Подвързачов
Афоризмът

chitanka.info

Никой литературен вид не ме е тъй неотразимо пленявал, както афоризмът.

Дали той никога не е бил на мода, та на пръсти се броят авторите, които са му се отдавали?

По-скоро, изглежда, че той е едно от най-трудните видове творчество — затуй не става мода.

Афоризмът в най-широкия смисъл на думата не е собствено такова творчество, каквото е обикновеното съчинение в другите видове.

Афоризмът е светкавица на мисълта.

Във всяко съчинение има онова, което се нарича съчинителство.

Афоризмът е неочакван изблик, изненадващ гръм.

Всяко четене е една война между автора и читателя.

Напълно спокойно и грижливо читателят от начало до край може да следи всички операции на противника, всичките му стратегически движения, всички военни хитрости, които всеки автор неизбежно туря в действие, за да изнесе победата над своя читател…

Афоризмът е неудържим хвърчащ ескадрон, който изкача изневиделица и мигом обезоръжава и завладява.

Хубавото, точно подбрано слово, упоителния лъх на парадокса, с който афоризмът винаги върви ръка за ръка, строгата, стегната форма на цялото — всичко това зашеметява и хипнотизира.

При другите литературни видове авторът работи в своята интимна лаборатория в присъствието на самия читател. Авторът води читателя и сякаш му разказва тайните си:

— Ето, сега ще взема от това стъкло, ще смеся с онова, ще нагрея на оная лампа, сега ще се поизмъча с тая машина…

Афоризмът разумно притуля това зрелище. Силен и горд, той скрива от читателя родилните мъки на творчеството.

С привидното нехайство на самоувереността той хвърля във вашата издебната мисъл само най-последния резултат.

Едва след първия шемет на изненадата ще ви остане време да отгатнете онова горнило, през което е минал, за да ви порази най-сетне, излеян, изкован, с ослепителния си блясък.

Тогава, взирайки се в него, вие ще почувствате може би неговата тайна: че той не е едно просто лаконично изречение, както изглежда на пръв поглед, а зад него се крият цели томове и библиотеки, в сянката му се тулят често страшни преживелици, дълбоки страдания.

Афоризмът е елегантен тиранин.

Афоризмът не е повърхността на мисълта; той е сгъстена до крайни предели мисъл — пречистеното злато на мисълта, без лишните примеси.

Кристализирано чувство.

Една ослепителна комета, която неочаквано блясва — но вече не угасва: намери ли отражение във вашата душа, нейното сияние остава там завинаги.

Текстът се възпроизвежда по изданието Димитър Подвързачов. Под чинара. Издателство Люк, 1993. Съставител Борис Христов.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.